Jeg vil gå gjennom din assistents anmeldelse om seksuell trakassering.
- Du skal ha dratt i klærne hennes. - Pøh! Jeg pusset brillene.
Jeg pusset brillene med blusen hennes. Men bur meg inne, du.
Jeg fikser dette.
Hvis hun vinner, ville det være en parodi!
Jeg reiser fra landet. Selv om jeg ikke vet hvor skal dra.
- Canada skal være fint, men kaldt. - Ikke flytt til Canada.
Kanskje en øy i Stillehavet.
Hvor opprørende dette enn er, -
- så tror jeg at vi kan nå en rimelig form for forlik.
Hva? Oppnå en rimelig form for forlik?
"Millioner til forsvar, ikke ett øre til skatt."
Det sa vi da britene prøvde å presse sjøfolkene våre.
De ropte til oss: "Hallo der! Vi har beste den tannpleien i Europa!"
"Se på hattene våre og de flotte messingknappene!"
"Blir dere imponert nå?"
Er det noe vi har glemt?
Hvis du kommer på noe på veien hjem, så er det bare å ringe.
Hvis jeg skulle ringe deg, hvilket meget godt kan tenkes, -
ville du da ta betalt for det?
Vi prøver å ha et holistisk syn på kompensasjonen.
Vi vil ikke hindre klientene i å bruke tjenestene våre.
- Så du ville ha tatt betalt? - Ja.
Ja vel. Da var vi ferdige.
- Får jeg låne toalettet? - Det ligger til høyre.
- Rett ved siden av resepsjonen. - Jeg vet det, men jeg er jo her.
- Du har et mye bedre toalett. - Det er ikke så spesielt.
- Du vil like det andre. - Jeg etterlater meg ingen spor.
Jeg er som en drapsmann på do.
Jeg rydder unna alle bevis på at jeg noensinne har vært der.
Anmodning avslås, som vi sier.
- Hvor ligger det? - Ned korridoren og til høyre.
- Mr. David. - Parkeringsbevis, takk.
- Er det vanskelig? - Ærlig talt, trenger du det?
Det handler ikke om pengene.
Jeg vil slippe å putte hånden i lommen når jeg skal betale.
- Har du prøvd å nå lommen i bilen? - Det høres ut som en anstrengelse.
Hjemløse får ikke penger av bilister, for ingen vil ta fram penger.
Vær så god, Mr. David. Ha en fin dag.
Dette er bare for en time. Jeg var her i minst 70 minutter.
Ja visst. Vær så god. Ha en fin dag.
- Jeg dukker nok ofte opp her. - Så herlig.
Larry? Det er dr. Bahn.
Jeg liker ikke verdiene og vil ta prøver for skjoldbruskkjertelkreft.
Jeg vil gjerne ta en MR for sikkerhets skyld.
- Fins det en svulst? - Ja, det er en svulst.
Har den spredd seg?
- Vi vet ikke, så vi må ta prøver. - Hvordan er oddsene mine?
Det er for tidlig å tenke sånn.
Kontakt kontoret mitt, så får vi svarene innen to dager.
Og hjerter to. Mulig flush, men ingen straight.
- Få se hva jeg har. - Sats litt penger.
- Richard? - To.
Greit, jeg er med.
Hvorfor kom du ikke til innsamlingen for fengselskunst forleden?
For fangene som lager kunst. Jeg sendte en invitasjon.
Jeg fikk aldri noen innbydelse. Den forsvant nok i posten.
- Man kan ikke stole på posten. - Kjedelig! Jeg ville ha kommet.
Ja vel. Neste kort er spar ti.
- Jeg kaster meg. - Jeg også.
Du skal få en liten forvarsel. Susie har bursdag om en uke.
- Hvorfor advarer du meg? - Hun ba meg om å gjøre det.
- Ba hun deg om å gjøre det? - Ja. Hun vil ha et kamera.
Den dama har ingen skam i livet!
- Man får ikke velge sine gaver. - Bare så du vet.
Jeg har allerede en overraskelse til henne.
Nieren er det siste kortet. Du satser, og dere har kastet dere.
- Bare så du vet det, har jeg to ess. - Ja vel, 20 dollar.
Jeg har par i ess og syner. Hva har du?
Greit. Jeg har tress i niere.
Det er ufattelig! Det nest siste kortet var en nier.
- Du har så mye flaks! - Selvsagt har jeg det.
Legen min har funnet noe, og de har tatt kreftprøver.
- Jeg får svaret om noen dager. - Er det sant?
- Det er sikkert ingen fare. - Helsike.
Bare så du vet det. Hvis du har kreft, -
- kan ikke jeg være vennen din. Å være kreftvenn er for slitsomt.
Jeg er enig. Hvis du har kreft, snakker jeg aldri med deg igjen.
Det forstår jeg.
Da pappa fikk kreft, sluttet jeg å svare da han ringte.
- Døde han? - Jeg vet ikke.
Jeg har et forslag. Jeg syns at vi skal lage en pakt her.
Hvis noen av oss får kreft, slutter vi å være venner.
- Sånn skal det låte! - Vi krangler ikke med hverandre.
Din tur til å dele ut. Nå spiller vi poker.
- Beklager at jeg er sen. - Det gjør ingenting.
- Jeg hater alle som kjører bil. - Det fins mange dumme sjåfører.
- Hvordan har du det? - Jeg føler meg mye bedre.
Jeg er lei for det med talkumet.
Neste gang bør du... bare ta deg en dusj.
- Jøss... Se på dette. - Ja, jeg vet det.
Det er enda et ustøtt bord. Det er som en epidemi.
Jeg har tenkt å gjøre slutt på epidemien på kafeen min.
Jeg støper dem fast i gulvet. Jeg tror at jeg tar og sidesitter.
Sidesitter? Det er nok ikke så klokt.
- Hva gjør vel det? - Det føles veldig intimt.
- Jeg er for langt unna ellers. - Dette er for nært.
Det syns ikke jeg.
Det er postmannen min. Han heter Lionel.
- Lionel? - Ha en fin dag.
Det er noe ved ham som gir meg frysninger.
- Hvordan har du det? - Bra. Får jeg presentere elefanten?
- Han er en stor gutt. - Og bare vokser.
Hvordan føles det for deg?
Det føles som alltid. Jeg syns at vi burde være sammen.
Jeg tror ikke at det er så klokt.
Jeg syns at vi burde sette en strek over det.
Vi bør holde avstand.
Jeg har faktisk vært hos legen og venter på prøvesvar.
Hvilke prøvesvar?
Det kan være... kreft.
- Men det er jo bare en prøve. - Ja, men det er en kreftprøve.
- Mange tar sånne prøver. - Ikke for kreft.
- Jo, mange tar prøver for kreft. - Det er kreftprøver. Det er kreft.
Dette er en seriøs prøve.
- Kan du unnskylde oss litt? - Ja visst.
Jeg håper at prøvesvaret er negativt, men vi blir ikke sammen igjen.
Rent hypotetisk. La oss si at jeg har to år igjen i livet.
Ville det ha forandret din beslutning om oss?
Å være sammen i to år til du har dødd?
Du ville nok ha fått det bra. Kanskje jeg klager litt, -
- men jeg kan skaffe en pleier, så slipper du å høre det.
Vi avventer prøveresultatet først.
- Vi kunne ha reist mye. - Du liker ikke det.
Kunne pleieren ha fått være med?
Vi har det bra som vi har det.
- Hva skal du ha? - Det driter jeg i.
Jeg er snart ferdig, Mr. Greene.
- Hei, Milos! Hvordan står det til? - Bra. Og selv?
- Kommer du innom kafeen senere? - Så snart jeg er ferdig her.
- Milos skal pusse opp kafeen. - Hva er det der?
Det er en fødselsdagspresang til kona di.
- Hvordan gikk det med Cheryl? - Det blir ikke noe.
Nei... Det var trist. Trodde du at det skulle bli noe?
Nei, jeg visste at det var et sjansespill.
Du må ut på jaktmarkene.
Hvordan sjekker man opp noen i dagens samfunnsklima?
Jeg blir allerede saksøkt for seksuell trakassering.
- Og jeg er gammel og skallet. - Det spiller ingen rolle.
- Du er rik! - Skulle det veie opp det andre?
Du kan ha kinnskjegg og et slips med Katten Felix.
Du kan farge dem blå og ha Lincoln-hatt, og likevel få napp.
- Greit, jeg skal ut på jaktmarkene. - Jeg lurer på noe om pokerkvelden.
- Innbydelsen forsvant vel ikke? - Selvsagt ikke.
- Fant du på det? - Helt og holdent.
Skyld på postmannen.
Jeffrey!
Men hei, Larry! Jeg visste ikke at du var her.
- Stå der. Ikke gå noen steder. - Hva? Hva er det der?
Det er til deg på bursdagen din!
- Du har aldri kjøpt en gave før! - Jeg gjorde det i år.
Herregud... Larry!
Liker du det? Jeg fikk rabatt hos en suveren kunstner.
Har du bestilt det til meg? Du som ikke pleier å gi noe.
Herregud! Det er helt fantastisk.
Det er et kunstverk, og ikke bare fordi det er meg.
Alle de fæle tingene du har gjort mot meg, er herved tilgitt.
Hva har jeg gjort? Hva er det du tilgir?
Jeg må ta en prat med Milos. Han ødelegger terrassen. Milos!
Hva gjør du? Jeg ba deg jo om å gi henne et kamera.
- Du ødelegger for meg. - Forstår du hva jeg sier?
- Mahognibeis. - Dette er ikke mahognibeis!
Jeg betaler ikke for denne dritten! Gjør det på nytt om du vil få betalt!
For noe tull!
- Stakkaren hadde aldri noen sjanse. - Nei.
Mr. David. Du sprer rykter om at jeg mister folks invitasjoner.
- Hvem har sagt det? - Andy og Cassie David.
Du skal få høre. Jeg ble invitert til en innsamling for fengselskunst.
Det er ikke noe jeg vil gå på.
Så jeg sa at invitasjonen må ha kommet bort i posten.
Kommet bort i posten? Det er jo jeg som deler den ut.
Du svertet ryktet til en som aldri har mistet noe.
Jeg vil at du skal fortelle Andy og Cassie hva som egentlig skjedde.
Vil du ha et tips? Hvis du vil konfrontere noen på troverdig vis, -
- så burde du gjøre det i bukser og ikke shorts.
- Dette er yrkesuniformen min. - Jaså? Sokkene også?
- Hører de til? - Ja, posten forsyner oss med sokker.
- Gir de deg sokker? Hvor mange par? - Hva har det med saken å gjøre?
- Hvor ofte må du vaske dem? - Man får fem-seks par.
- Hvor mange shorts får du? - Ikke legg skylden på posten.
- Du virker ikke seriøs i shorts. - Det er yrkesuniformen min!
- Jeg konfronterer deg. - Unnskyld meg.
- Det var bare et godt råd. - Svar, du.
Larry David? Dr. Bahn her. Jeg har prøveresultatene.
Herregud, herregud...
- Vi utførte biopsi og magnetrøntgen. - Herregud... Er det ille?
Det var en godartet cyste. Ikke kreft. Du er frisk som en fisk.
- Takk! Takk! Ingen årsak.
Negativ! Negativ!
Greit. Men det vi snakket om...
- Fortell det til Andie og Cassie. - Jeg skal snakke med dem.
Mr. Swindell kommer om fem minutter. Føl deg som hjemme.
- Hei, Larry. Unnskyld forsinkelsen. - Ingen fare.
- Har du det bra? - Pussig at du spør.
Jeg fikk en urovekkende beskjed av legen.
- Men ifølge prøvene er jeg frisk. - Det må føles deilig.
Jeg fikk svaret for to dager siden, -
- men ingen av vennene mine har tatt kontakt og spurt om det.
Ikke en eneste. Jeg skal dumpe dem og skaffe meg nye venner.
Du og jeg kunne jo kanskje bli venner?
Jeg er ganske opptatt av meg, men gleder meg over resultatet.
Jeg har flere gode nyheter. Ms. Huffs advokater har ringt, -
- og hun vil treffe deg personlig på et offentlig sted.
- Vil Alice treffe meg? - Det er veldig positivt.
Kanskje hun har tenkt seg om.
Hvis du lar henne prate ut og bare hører på henne...
- Ja visst, jeg lytter, og vi prater. - Da kan alt bli over.
- Du kommer med så gode nyheter. - Vent litt. Jeg må ha et lommetørkle.
Hva er det?
- Problemer? - Har du brukt toalettet mitt?
Hæ? Absolutt ikke. Du ba meg om å ikke gjøre det.
Du ba om å få bruke det.
Ja, men du var så bestemt, så jeg retter meg etter dine regler.
- Du var ganske pågående. - Jeg snakker sant.
- Her kommer din gamle venn. - Mr. David.
Vakker utsikt. Hvor lenge tok det før du tok den for gitt?
- Ikke særlig lenge. - Det ville ha tatt meg en halvtime.
Så ville jeg aldri ha tenkt "Jøss, for en utsikt" igjen.
Det gjelder parkeringen. Får jeg spørre om en ting?
- Har du brukt Swindells toalett? - Det har jeg.
- Hva? - Hvorfor ikke utnytte første klasse?
- Offentlige toaletter duger ikke. - Jeg vet det.
Har du vært på en damedo? Vet du hvor ekle kvinner kan være?
- Det er ingenting mot herrenes. - Dere står, men vi må sitte.
Bli med meg ut en gang, så går vi en dorunde på byen.
Vi kan sammenligne herrenes og damenes. Vil du gjøre det?
- Som en deit? - Det er sikkert noe du har drømt om.
"Kjære Gud, la meg treffe en skallet gubbe"-
- "som vil gå på en dorunde med meg over hele byen. La det skje, Gud!"
- Jeg er med. - Jeg er målløs og sjokkert.
- Parkeringsplassen? - Ja, og du heter?
- Jeg heter Rita. - Rita. Jeg hører fra meg.
Din heldiggris!
Hva...? Larry?
Hva skjer der inne?
Jeg åpner et hevnkafé for å drive ham konkurs.
Jeg vet ikke hva en hevnkafé er. Men jeg vil ta opp noe med deg.
- Du skal ha sidesittet med Cheryl. - Hvem har sagt det?
Postmannen så deg sidesitte på en restaurant.
Ikke blås det opp. Jeg sidesitter med legen og terapeuten min.
- Jeg har aldri sett deg sidesitte. - Sitter jeg, så sidesitter jeg.
- Hvorfor ga du Susie maleriet? - Jeg er lei for det.
Det stirrer på meg! Når jeg tar noe å spise, stirrer det på meg!
- Skulle ønske at jeg kunne gjøre noe. - Hvorfor kjøpte du ikke et kamera?!
Jeg burde ha kjøpt et kamera. Det blir ingenting neste gang.
- Aldri gi henne noe igjen! - Jeg skal aldri gi noen noe.
- Det er slutt på gaver! - Hva får jeg til bursdag?
Ingenting! Vær så god!
- Jeg liker leiligheten din. - Takk.
- Spiller du piano? - Nei, jeg har lånt det.
- Har du lånt pianoet? - Jeg tullet. Jeg har ikke lånt det.
- Det var et bra forsøk på en vits. - Takk, du kan få stjele den.
Vi har kommet til det punktet i kvelden-
- da en tilnærmelse av noe slag-
enten kreves eller forventes.
- Jeg er enig. - Jaså? Så fint.
I vårt samfunnsklima vil jeg stille et par spørsmål-
- for å avgjøre hvor bekvem du er med fortsatt kroppskontakt.
Det høres greit ut.
Jeg vil begynne med å legge høyre hånd på din høyre skulder.
- Ville det være akseptabelt? - Det er akseptabelt.
Nå vil jeg ta venstrehånden min-
- og plassere den på brystkassen din, ganske nær ditt høyre bryst.
Det er akseptabelt.
- Sånn, ja. - Det føles bra.
Under denne prosessen setter jeg pris på løpende respons.
Jeg forventer det samme av deg.
Hvordan ville det føles om leppene våre møttes?
- Det ville jeg nok like. - Da lar vi dem møtes.
Nå vil jeg gjøre det igjen, men denne gangen-
lar vi tungene sammenfiltres.
- Det kan vi gjøre. - Utmerket!
Nå får vi ta en liten pause, og med din tillatelse-
- så vil jeg begynne å filme og dokumentere kvelden-
- bare for å utelukke at ord noensinne skulle stå mot ord.
- Kan du sende den til meg? - Ja, og til alle du vil inkludere.
- Strålende. - Innspillingen begynner.
Dette er Rita. Rita, du er vel her av egen vilje?
- Ingen har vel tvunget deg hit? - Nei, ingen har tvunget meg.
Du kjenner deg ikke truet, men har det ganske hyggelig, ikke sant?
Ingenting har skjedd uten ditt samtykke - så langt.
Da fortsetter vi.
Jeg legger høyre hånd på hennes høyre skulder - med hennes samtykke.
Og nå vil jeg ta venstre hånd, som jeg har presentert tidligere, -
- og legge den på låret ditt-
- og sakte arbeide meg oppover med en masserende bevegelse.
Siden det er vår første deit, så må jeg nok si nei til det.
Det er helt greit for meg.
Men hvis jeg tok venstrehånden sidelengs-
- og på et vis havnet på ditt høyre bryst?
Og kanskje jeg klemmer litt.
Det ville vel ikke ha vært så farlig?
- Da sier jeg nei igjen. - Enda et nei.
Bort med hånden. Se! Den er borte nå.
- Vi har visst nådd et dødpunkt. - Jeg tror det.
Innspillingen avsluttes.
Jeg vil skåle for Andy og Cassie. Velkommen til vestkysten!
Det tok dere tid å komme, men nå er dere her.
Dette er et vakkert hjem.
- Og dette er et slående innslag. - Ikke sant?
Dere kommer aldri til å tro hvem som ga meg det.
Larry David, den mest omtenksomme mannen jeg kjenner, bestilte det.
- Hvordan finner man en slik kunstner? - Man leter etter dem.
- Det beste ved det er... størrelsen. - Dimensjonene, ja.
Mindre hadde vært for lite, større hadde vært pretensiøst.
Nei, vet du hva det er? Jeg har aldri sett deg-
- med sånn livsglede som på det bildet.
Det fanget de, ikke sant?
- Sendte du et bilde som han malte? - Ja.
- Hvor lang tid tok det å male det? - Jeg vet ikke, et par uker.
Hva er galt med deg?
For tre dager siden fikk jeg tilbake kreftprøvene.
Ingen av dere har giddet å spørre om dem!
Og forresten var det ingen fare.
- Skyler hadde en skoleoppgave. - Den handlet om Cuba.
- Vi ble dypt oppslukt av den. - De har slitt med den.
Jeg hadde ærlig talt tenkt å ta kontakt med deg.
- Jeg glemte det bort, for pokker. - Jeg har allerede forklart meg.
- Hva slags venner er dere, egentlig?! - Du er jo frisk.
Ja, men dere kan dra til helvete!
Å, herregud!
Du har ødelagt maleriet mitt! Du ødela det!
Hva for slags forbanna jævel er det som gjør noe sånt?
Hva er det du driver med? Det der var husholdningens klenodium.
Fryktelig lei for det. Vet du hva? Jeg har tenkt å erstatte maleriet.
Jeg lar kunstneren gjøre det bedre enn før!
Du kommer ikke tilbake med det før det er perfekt!
- Vi kjenner en som restaurerer kunst. - Nei, nei, nei.
Vi skal hjelpe dere. Ingen fare.
- Hold kjeft! Jeg skal gjøre det! - Ja vel, greit!
Dette kan være hell i uhell.
- Forklar meg hvordan. - Jeg var ikke helt fornøyd med det.
Han fanget ikke hudens glans og glimtet i øyet.
Glimtet i øyet. Nå forstår jeg. Hell i uhell.
- Greit. Takk. Nå spiser vi. - Nå spiser vi.
- Vi er snart ferdige. - Dere er ferdige med to tredeler.
Med panelene som blir overs, fikser jeg spiskammeret hos deg helt gratis.
- Jeg har tenkt å betale. - Jeg kjører dem hjem til deg nå.
Forbanna tispe... Mrs. Greene gir firmaet mitt dårlige anmeldelser.
- Hæ?! Herregud. - Husker du mahognibeisen?
Jeg prøvde å få det fint, men hun sverter navnet mitt.
Hun er elendig. Hun er ikke arbeidernes venn.
Jeg kan ta panelene til huset ditt og sørger for at det går fort.
Forbanna tispe! Du skal få mahognibeis!
Du kan få mahognibeis her og nå!
Det var bare en rekke uheldige misforståelser.
Det var ikke Harvey Weinstein. Det var Jeff Greene, manageren min.
Kulturen forandrer seg for tiden, og vi definerer fortsatt grensene.
- Grensene, ja. - Våre personlige sfærer.
Du får ikke spørre om tatoveringen, for den er på kroppen min.
Jeg er ikke sånn, så ikke tro det.
Vi trenger ingen advokater her. Kom tilbake, og ta Bogey med deg.
Jeg savner den bisken! Han kan få fem skåler.
Hvis vi går ut i fra gjensidig respekt og ærlighet.
Jeg setter pris på åpenheten. Det er sånn kulturen utvikles.
- Hva gjør du? - Jeg sidesitter.
- Du får ikke sidesitte med meg. - Vent, bli sittende.
- Vær stille. - Slipp meg!
Slipp! Jeg ville gi deg en sjanse.
Du får ikke holde i meg og sidesitte!
Jeg var nødt til å sidsitte, fordi... Hvor skal du? Alice!
Hvordan gikk det med prøveresultatet? Vi har krysset fingrene.
- Det var ingen fare. Takk for det. - For en velsignelse.
Hvis Victor og Sandy vil kjøpe hus, så kan vi vel stå for forskuddet?
Vent, brems ned.
Hva i helvete?! Larry! Hva pokker har du gjort med maleriet mitt?!
Herregud! Det var så vakkert, og nå er det helt ødelagt!
Fordømte Larry! Din fordømte lille dritt!
Dra til helvete, ditt svin!
Stilte du upassende spørsmål rundt Ms. Huffs forhold til hunden sin?
- Det spørs hvordan... - Protest. Relevans?
Sluttet du å stille spørsmål om tatoveringen hennes?
Jeg ble nysgjerrig. Jeg trodde at fyren med ett øye var Mr. Clean.
- Vet du noe? - Ingen flere spørsmål. Du kan gå.
Jeg har noen flere. Du vet at svarene du gir, gis under ed.
Du kom hit frivillig for å få si sannheten.
Jeg har bare ett spørsmål. Har du...
...brukt toalettet mitt?
- Nei. - Jeg minner om at du er under ed!
Har du eller har du ikke brukt toalettet mitt?
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com